- Hele, koho tu máme!- Ahoj, tati.
Nepolíbíš mě na rozloučenou?
Asi ne.
Vidíš, jak se ke mně chová?
Hrozné.Promluvím s ním.
To je dobře, protože...Počkej, Alan!
Promiň.
Ty mě pomlouváš?
- Pomlouvám? Před kým?- Před Jakem.
Před Jakem?Ne.
Proč?
Nemá přede mnou respekta přemýšlím, odkud to může mít.
Ujišťuju, tě že o toběpřed Jakem mluvím hezky.
A co tvůj bratr?
K Charliemu jsem absolutně upřímný.
Na to se neptám.
Já vím.
Ahoj, Judith.
Řekl jsi o mněněco sprostého před Jakem?
Ne, proč?Mám to udělat?
Nechápu jeho chování.
Ignoruje mě, vyhýbá se mi,jako bych byla nepřítel.
Ale víš, proč to dělám já, že?
Vezmu to!
Nevím, o čem mluvíš.Od nás to nepochytil.
- Absolutně ne.- Vaše matka.
Promluv s ní.
- Ne, já s ní mluvil posledně.- Střihneme si.
- Porazím tě.- Raz, dva, tři, teď.
- Ty s ní promluvíš.- Ne.
- Ale slíbil jsi, že...- Lhal jsem.
Po zaznění tónu zanechte vzkaz.Píp!
Mohli bychom to s matkou vyřídit jinak.
Jo, ale na krimináljsme oba moc pohlední.
- Co?- Co?
Máma je tady.
Charlie, slyšíš?
Jo, jen to neberu na vědomí.
No tak.
Mluvili jsme o tom.Musíme jít Jakoevi příkladem.
Řekni matce, že ji mám rád,ale nechci, aby ode mě chytla rýmu.
To nám nepomůže.
Tak to řekni před Jakem.
Ne. Plán je takový.
Přestaneme ji nenávidět,přestaneme si z ní utahovat…
a budeme se chovat,jako bychom ji milovali a respektovali.
- Všechno najednou?- Pojď.
Strýček Charlie myslí, že ho nevidím…
ale babička vidí všechno.
Mami, dneska jsme tě nečekali.
Přišla jsem bez ohlášení…
protože když předem zavolám,nikdy vás nezastihnu.
Asi proto, že se mizbabělí synové vyhýbají.
Ničí náš plán.
Důležité je, že jsme tady a jsme šťastní,že tě vidíme. Že, Charlie?
„Šťastní“ není správné slovo.
Co je nového, mami?
Jestli vás to zajímá...
- Zajímá, zajímá.- Zajímá.
Příští neděli obdržím „Zlaté sako“od Sdružení realitních agentů.
- Jsem na tebe pyšný!- Skvělé!
- Já taky, mami.- Páni!
Je to největší pocta,jaká se v realitní branži uděluje.
- Jsem na tebe pyšný!- Skvělé!
- Já taky, mami.- Páni!
Chtěla jsem s vámi mluvito předávacím ceremoniálu.
- Budeme tam. Řekni kdy a kde.- Příští neděli v pět.
A doufala jsem, že tady.
- Tady?- Proč tady?
- Máme tě rádi a vážíme si tě...- Ale proč tady?
Tohle není dobré místo na večírek.
Velký dům, moc blízko oceánu.
No tak, nehodí se,abych si večírek uspořádala sama.
Aspoň všichni uvidí,že mě synové milují a váží si mě.
Mimochodem, to je seznam hostůa doporučené menu. Nic přepychového.
Koktejly, švédské stoly.
Nějaké otázky?
- Ne.- Dobře.
Dobře.
Posílám pusu.
Mám vás ráda.
- My tebe taky, mami.- Ahoj, babi.
Rodina, co?
Nejde s níž žít,nejde ji prodat.
Promiň Berto, ale my mámenaši matku moc rádi. Že, Charlie?
Přesně.
Jake, koukni!Pelikán na tarase.
Super.
Jsi teď šťastný!
Teď musíme uspořádat večírekpro tvou praštěnou matku.
- Je to i tvoje matka.- Jak to víš? Možná mě adoptovala.
- To by se ti hodilo.- Hodilo.
Co s tím hloupým večírkem?
Tady.Možná to pomůže.
"Daisiny rybářské potřeby""Pruty a žížaly"
Otoč.
"Daisino klasické občerstvení"
Daisy je moje sestra. Manžel ji opustil.Snažím se jí pomoct.
Dělá občerstvení na večírkya vede obchod se žížalami?
Ne najednou.
Není tu pelikán.
Ty jsi Charlie?
Možná.
Kdo se ptá?
Jsem Daisy z občerstvení.
Sestra Berty?
Stejná matka.Otec nejistý.
Berta říkala, že jestli chci bourbon,mám se nejdřív zeptat.
- Jo, jasně. Dej si.- Díky
Obvykle nepiju před polednem,ale procházím těžkým obdobím.
Proto vymysleli bourbon.
Manžel mě nechal kvůli jiné ženě.Víš, jak jsem to zjistila?
- Popravdě řečeno...- Klídek. Řečnická otázka.
Zamávali mi, když odjíždělimým domem z parkoviště.
- To je smutné.- Jo.
Měla jsem ten karavan jedenáct roků.
Larry byl se mnou jen čtyři.
Z toho měl šest měsíců domácí vězení,to se nepočítá.
Musím na záchod.
Něco ti řeknu.
Larry byl nula, když jsem ho poznala.
Pracoval v košer jatkách, ale vyhodili ho,protože byl sprostý na dobytek.
Cože?
Podle židovského právo máš být ke zvířatůmpřed porážkou laskavý.
Larry se jim poškleboval.
"Hej, hamburgere, víš, co tě čeká?"
Vytáhla jsem jehonezaměstnaný zadek ze srabu.
Pořídila mu příčesek, kontaktní čočky, zuby.
A ten bastard mě nechal kvůli korejské manikérce,která o pauzách fetuje odlakovač.
Pořídíš chlapovi vlasy a zubya on se spustí s nějakou ropuchou.
Ne. To ona byla nažhavená.
Opalovací krém ve spreji,botox pod kůží.
Nešlo poznat, jestli je jí 20 nebo 60.
Daisy!
Tady jsem!
Co to, sakra, děláš?
Klídek. Není to, co myslíš.Jen popíjíme.
Dobrý nápad.
Nesehnala jsem ti tenhle džob,abych to oddřela sama.
Hned jsem dole.A nemysli, že mi děláš laskavost.
Promiň, že chci pomoct nuzné,houmlesácké sestřičce.
Nejsem houmlesák. Mám dům.Jen nevím, kde parkuje.
A nebyla bych na mizině,kdybys mi dala půlku dědictví po matce.
Jaké dědictví?
Krabice na boty plná náplastí na kuří oka,propadlých losů a inzulínu.
O inzulínu jsem nevěděla.
Promiňte, ale neměly bysteněco kuchtit na matčin večírek?
Vydrž, Charlie.
Vytáčí mě obvinění,že jsem ukradla všechny matčiny krámy.
Nic ti neodkázala.Jen jsi tam byla první, když natáhla bačkory.
A ty jsi byla kde?Někde v ašramu v Oregonu?
Můj guru mě učil,jak najít svého duchovního vůdce.
Ale běž, rozdávala sis tos propuštěným knězem v lese.
A co nadívané žampiony?Všichni je zbožňují.
To je tvůj celoživotní průšvih.
Běháš za nuzáky...
staráš se o ně, upneš se k nima oni zdrhnou s první manikérkou.
Závidíš mi,že jsem v životě potkala lásku.
Jo, a co z toho dneska máš?Squat.
Přišla jsi o manžela, manikérkua zbylo ti jen parkovací místo po baráku.
Přísahám bohu,ještě slovo a nakopu ti zadek!
- Dobře, není důvod...- Squat!
- A dost!- Ne!
Dost, Berto!
Berto!
Podej mi váleček.
Máš nějaké speciální místo,kam ti ho mám vrazit?
Nevím, co ode mě chceš?Ujala jsem se tě.
Gunther spí v garáži,abys měla volný gauč.
Rozmazluješ toho psa.
Dneska jdu spát do hotelu.
Dobrý nápad. Možná cestou narazíšna příštího manžela.
- Můžu ochutnat?- Ne / - Jo.
Jen se snažím být dobrou sestrou.
Ne, snažíš se,abych se cítila jako odpad.
Bylo to tak vždycky.
- Můžu zkusit tohle?v- Ne. / - Jo.
- Ať jeden ochutná.- Ty toho prcka neznáš.
U jednoho to neskončí.Baští jak nenažraný.
- Sněz to.- Nech to.
Jak to jde?
Nic moc.
Nemotej se tu, lesní vílo.
Zavři klapačku a pomoz mi.
Sama si pomoz.Jdu ven meditovat.
- Co se děje?- Řeknu ti, co se děje.
Chtěl jsi, aby se tamten klaunchovat k matce hezky.
Ale řekl jsi mu:„Klaune, chovej se k matce hezky“?
Ne. Místo toho se babráme s večírkem,který připravují zápasnice wrestlingu.
A dost.Takhle nemůžu pracovat.
Musíš, Berto.
Za pár hodin se tu nahrne padesát lidí.
- Mi to neříkej. Řekni to jí.- Fajn.
Teď koukej.
Já tady medituju!
Jake, jedeme pro babičku.Charlie, jsi na řadě.
Čert tě vem.
- Proč ji povezeme?- Babička ráda pije.
- A když se pije, neměla by řídit.- Dobře, že strýček Charlie bydlí až tady.
Hodně štěstí, uvidíme se zítra.
Počkej Berto, nemůžeš odejít.
Žádný strach, zálohu si vyberešmezi rybářskými pruty a žížalami.
Nechci vrátit zálohu.
Chci, abys to urovnala s Daisy…
aby mohla moje matkapozřít i něco jiného než mou duši.
Mám se jí omluvit?Za co?
Že jsem jí chtěla pomoct?
Že jsem nechtěla,aby opakovala hloupé chyby?
Jo, jasně fajn.Udělej to!
Ne, končím!Vypouštím ji.
Berto, nejde vypustit kohokoli z rodiny.
Věř mi, zkoušel jsem to.
Je to zhýčkaná malá princezna,která nechápe, že jí chce někdo pomoct.
- A víš co ještě?- Moment.
Mozek mi pořád neberetu „malou princeznu“.
Matka jí vždycky dávala přednost.Vždycky dostala, co chtěla.
Na co bude Bertě zubař.Daisy potřebuje lekce zpěvu.
Proč vyhazovat za plesové šaty pro Bertu,když Daisy potřebuje stepovací boty.
Je to drsné, ale...
Koho zajímá, že Berta potřebuje narovnat páteř?Daisy musím mít nový nos!
Co kdybys nejdřív udělalamalé rolády s vajíčkem?
Co z toho, že má Berta na nohou prst navíc?
Mami?
Ahoj, kluci.
Nejsi oblečená?Přijeli jsme tě odvézt na večírek.
Abys mohla pít.
Ach ano. Rozhodla jsem,že ten večírek vypustím.
Cože? Nemůžeš to vypustit.
Budou tam lidi, výzdoba, občerstvení.
A takhle ses na to oblékl?
Rozhodně lepší než župan.
- Proč nechceš jít na večírek?- Ale běž, to není večírek.
Je to podvod.
Žádný z těch lidí není mým přítelem.
Proč si to myslíš?
Věř tomu nebo ne,ale tvá matka je velmi vnímavá žena.
Vycítím, když lidé kolem mě vědí,že je nenávidím.
Tak proč jsi po nás chtěla večírek?
Proč lidi pořádají večírky?
Aby se cítili nadřazeně zatímco předstírají pokoru.Nesahej na to, Jake.
Něco ti řeknu.
Lidé se k tobě chovají tak,jak se chováš ty k nim.
Mizerní bastardi.
Ale máš přece dneska převzít Zlaté sako…
a my to chceme oslavit s tebou.
O to jde? Musím vyhrát cenu,aby mí synové zaregistrovali, že žiju?
Víš co?
Běž si tam nebo ne.Je mi to fuk.
Chceš tu sedět a topit seve vlastním jedu a žluči? Jak je libo.
Doufám, že se utopíš.
Takhle se svou matkou nikdy nemluv.
Zapomeň na večírek.
Vrátím se tam a všem řeknu,že čestný host na celou show kašle.
Pojď, Jake.
Drahý bože!Alan, počkej.
Jestli pro tebe ten praštěný večírektolik znamená, tak půjdu.
Jen se musím obléct.
Díky, mami.
Bože, nesnáším,když mě do něčeho nutí.
A po všech půjčkách, kaucích,ledvině, kterou jsem jí dala..
vlastně nebyla moje,ale zaplatila jsem ji…
ocení mé obětování?
Předpokládám, že ne.
Všechno prošustrovala,když běhala za alkoholikem…
gamblerem, chlapem s dřevěnou nohoua skleněným okem.
Víš proč?
Náhradní díly?
Nedostatek sebeúcty.
Pamatuju, když jsme byly malé holky…
zabouchla se do bratrance Jimmyho.
- On vlastně nebyl náš bratranec...- Přestaň, prosím! Dost!
Jestli s ní nechceš mluvit, udělám to.
Konečně.Docházely mi historky.
Daisy?
Můžu s tebou mluvit?
Daisy již déle neobývá toto zemské plavidlo.
Co prosím?
Jsem Oxyquatzal,kněžka bojovnice Aztéckého lidu.
Dobře.
Něco se zeptám.
Víš, jak se dělajímalé hot dogy v těstíčku?
Poslouchej pozorně.Mám zprávu pro Daisy.
Vážně?
Vybočila ze stezky osudu.Musí se vrátit.
Na jakém čísle tě zastihne?
Řekni jí, že má jít za hlasem srdce…
a nemrhat dary Velkého ducha.
Mám to.
Nechceš si to zapsat?
Ne, pamatuju si to.Stezka, hlas srdce, duch.
- Velký duch.- Promiň, Velký duch.
Ještě něco?
Ne, to je vše.
Co chceš?
Střílíš si ze mě, že?
Vypadni odtud. Snažím se najítcestu ke svému duchovnímu vůdci.
OxyContin?
Oxyquatzal.Odkud ji znáš?
Páni!
Berto!
Oxyquatzal byla tady?Co říkala?
Říkala, že tu brzy budou hosté…
takže se máš udobřit se sestrou a dodělat jídlo.
To neřekla.
Jak to víš?
Oxyquatzal je 500letá aztécká bojovnice.
Myslíš, že ji zajímá přiblblý večírek?
Všichni milují večírky.
Co doopravdy řekla, Chachi?
Že jsi vybočila ze stezkya máš následovat hlas srdce...
- který tě zavede k občerstvení, že?- Ne, nesnáším vaření.
Dala jsem se na to,protože v žížalách je velká konkurence.
Co ještě?
Něco o mrhání dary Velkého ducha.
Páni, to je síla.
Té pravěké kočce to ale pálí.
Není proč brečet nad promrhanými dary.
Co kdybychom šli do kuchyně?
Má to cenu?
Můj život je v troskách.Mé sny jsou mrtvé.
Jo, ale co když nejsou?
- Co tím myslíš?- Nevím.
Možná bych ti mohl pomoct.
A ty pak uděláš nějaké rumaki.
Vždyť ani nevíš, o čem jsem snila.
Tak mi to řekni, baby.Vždyť ani nevím, co jsou rumaki!
Bože, Alan, já vážně nevím.
- Mám v pořádku vlasy?- Mami, tvé vlasy jsou perfektní.
Jsi bezvadně oháknutá,jdeš pozdě, což je v módě…
a všichni na tebe čekají
Vkráčíme tam a předvedeme,jak má vypadat úspěšná žena.
Tak dobře.
- Alan.- Co?
Překážíš mi.
Rumaki?
Tohle ti nikdy nezapomenu.
Jediná věc. Žádala jsem synyo jedinou prašivou věc a tak to dopadne.
- Promiň.- Promiň.
Nejen že mě otevřeně ignorovalina vlastním večírku…
ale musela jsem poslouchat z ústretardované kuchařky celou verzi „Klece bláznů“.
- Promiň.- Promiň.
Měli byste se stydět.
Stydíme.
Tak to řekněte.
- Promiň.- Promiň.
Zlato, můžeme jet domů?
Mami, jsi tady!Mám tě rád.
Skvěle. Naučili jste ho sarkasmus.Díky mockrát!
- Promiň.- Promiň.